FEHÉR HOLLÓ (BELAJA VORONA)
A KIFEJEZÉS JELENTÉSE: OLYAN SZEMÉLY, AKI KÜLÖNÖS;
RENDKÍVÜLI; MÁS, MINT A TÖBBI; KÍVÜLÁLLÓ
Maga tudta.
Nem.
Tudta, mit tervez.
Nem.
Úgy érti, sosem említette a disszidálást?
Nem került elő a téma.
Sohasem beszélt róla?
Soha.
Ez támadás a Szovjetunió ellen.
Dehogy.
Csak tánc.
- Tánc? - Ő mit sem tud a politikáról.
Azért ment Nyugatra, mert ott táncolhat.
Itt is táncolhat.
Igen, de...
Azt hiszem, talán kitört a személyisége.
Ő már csak ilyen.
SZOVJETUNIÓ 1938. MÁRCIUS 17.
Anyu meg fog gyógyulni.
Rudi!
A határellenőrzés után adják vissza az útlevelüket!
Köszönjük.
ÉRKEZÉS
PÁRIZS, LE BOURGET REPÜLŐTÉR 1961. MÁJUS 12.
- Köszönjük szépen. - Üdvözöljük önöket.
Monsieur Szergejev, Madame Dudinszkaja,
nagy örömmel köszöntjük önöket Franciaországban.
Történelmi pillanat ez,
a háború óta az első alkalom,
hogy a híres, leningrádi Kirov társulatot a Nyugaton láthatjuk.
Önök szerint ez a látogatás kedvezően hat majd a hidegháborúra?
Nagyon örülünk, hogy itt lehetünk.
Rudi! Rudi!
Hova mész?
Sétálok egyet.
Elkísérjelek?
- Gyakorlás két óra múlva. - Nem felejtem el.
Tartsák szemmel!
Gyerünk!
SZABADSÁG
EGYENLŐSÉG
TESTVÉRISÉG
- Tölthetek egy italt? - Igen.
Hová valósi?
Nem értem.
Honnan érkezett?
A Szovjetunióból.
Táncos. Itt öt hét.
Segít, kérem?
- Segít? - Igen.
- Igen, mit szeretne? - Bolt.
Bolt, vásárolni.
Speciális bolt.
Kell játékvonat.
PÁRIZS, PALAIS GARNIER
Helyem van. Táncolok!
Láttad a listát?
Nem néztem.
Kitették.
Akkor sem néztem.
Nem akarod tudni? Szergejev nem engedi neked az első estét.
Rudi...
Nagyon sajnálom.
Mit számít?
- Úgysem tart sokáig. - Micsoda?
Amíg mindenki megismer.
Jó napot!
Lágyan a kart! Lágyan a kart!
LENINGRÁD HAT ÉVVEL KORÁBBAN
Maga mit csinál itt?
Ön a főnök?
Valentin Ivanovics Selkov vagyok.
Én meg Rudolf Nurejev.
Táncolni jöttem.
Maga megőrült?
Felvettek tanulónak.
Ufából jöttem.
Valóban?
Elnézte a dátumot.
Jöjjön vissza egy hét múlva!
Itt fognak lakni.
Fiatalember, fordítsa el a fejét!
És lejjebb a vállat!
- Nekem ez nem működik. - Hogy érti?
Ahogy mondtam. Nem működik.
Nem önnek való az iskola?
Csak pár hete érkezett.
Négy.
A Leningrádi Koreográfiai Iskolát
a világ legjobb balettintézetének tartják.
Maga az első tanuló, aki panaszkodik.
Selkov szerint az ön technikája nem megfelelő.
Nem tudja irányítani a mozdulatait. Ügyetlen.
Tudjuk, hogy tehetséges.
- De idős. - Ezért kell utolérnem a többieket.
Nagy a lemaradása.
Tizenhét vagyok. Hat évet három alatt kell elvégeznem.
Akkor? Mi tartja vissza?
Készen állok.
De nem Selkovval. Így érti?
A balett a szabályokról szól.
A fegyelemről. Arról kell szólnia.
Vagyis a lényeg az engedelmesség.
Csak a fegyelmen át találhatjuk meg a szabadságot.
Inkább meghalok, mintsem szabályok között éljek.
Egy nap talán elég jó lesz ahhoz, hogy ezt mondhassa.
De még nem elég jó.
Messze nem.
Azt hiszem, egy másik tanárral gyorsabban haladnék.
Melyik tanárra gondolt?
- Jó napot! - Jó napot!
- Maga Rudolf Nurejev? - Igen.
Én Alexander Ivanovics Puskin vagyok.
Ott talál magának helyet.
Meghajlás!
- Bemelegített mindenki? - Igen.
Fiúk, a szokásos: két fél plié és egy nagy plié minden pózban.
Felkészül!
Legyen szíves!
Hajoljon hátra, még hátrébb!
Maradjon a hát egyenes!
Ötödik póz.
Brisé előre, brisé hátra.
Két brisé.
És csere.
Aludj, aludj! Aludj!
Mikor nyitnak?
Mi?
Nyit.
- Jöjjön vissza később! - Nem. Maradok.
A Radeau miatt jöttem.
A tutaj?
Igen.
Egyedül akarok lenni A tutajjal.
Rudik! Gyere, állj be!
Rudik!
Gyere ide!
- Jól vagy? - Igen.
Gyerünk!
Elégedett velem?
Tessék?
Nem mond semmit nekem.
Csak tudni szeretném, elégedett-e velem.
Nem vagyok elégedetlen.
Ez minden, amit mond?
Nézze, maga intelligens ember.
Találja ki!
Ha elégedett leszek magával, tudni fogja.
A lépésekben logika rejlik.
Rá kell találni arra a logikára,
nem erőltetni.
Az egyik lépés jön a másik után anélkül, hogy érződne bármi kapkodás.
Vagy erőlködés.
Jönnek a lépések. Ahol a helyük.
És...
...összekapcsolódnak.
Köszönöm.
Ez nem lehet.
Miért nem beszélgetünk?
Röhej.
Tudom, ki maga.
- Ön Pierre Lacotte. - Honnan ismer?
Ön pedig Claire Motte. Ismerem a táncosok arcát.
Láttam önöket a táncmagazinokban. Tanultam.
Nem tudtuk, szabad-e társalogniuk velünk.
Úgy döntöttem, hidat verek.
Rudolf Nurejev.
A társulattal van? Táncolt ma este?
Ha táncoltam volna, emlékeznének rá.
Hogy tetszett önnek az előadás?
- Nem voltam ott. - Lemaradt róla?
Egy koncertre mentem helyette.
- Jó koncertre? - Yehudi Menuhin.
Bachot játszott. Nem rossz.
Nagyon jól beszél angolul.
Tanárom van Leningrádban.
Fizetek neki.
Nem akarok süketnéma lenni, mikor a Nyugatra jövök.
Jó volna beszélgetni önnel a balettról.
Igen, a balettról. Örülnék neki.
Csirió!
Mindkét kar, arabeszk, a negyedikben piruettel fejezik be.
Gyerünk!
Rudi!
Hölgyeim! Fouettéket kérek.
Milyen volt az óra?
Kiruccanásokat szerveztünk.
Az összes fontos látnivaló.
A Louvre, az Eiffel-torony, a Notre Dame.
Szervezett városnézések.
Az jó.
Ugye nem felejtetted el a társulati értekezletet még Leningrádban?
Egy értekezletet sem hagyok ki.
Megállapodtunk, hogy együtt megyünk busszal.
- Beírjalak? - Igen, persze.
Üdv! Minden rendben?
- Igen. Viszlát! - Viszlát!
Ez a kedvenc helyem.
Itt bármikor egyedül lehetek.
Mit gondolsz?
Mindig Oroszország. Mindig az oroszok.
A franciák találták fel a balettet,
de az energia keletről jön.
Mit beszélsz? Nem értem.
Technikailag nem hibátlan, amit csinálsz.
Néha még kicsit ügyetlen is.
De a hangulata tökéletes.
Uralod a színpadot, és ez a fontosabb.
Egyvalami állíthat meg a bemutatón: a félelem.
Leküzdöm a félelmet.
A férjem szólt, hogy nem törődsz magaddal.
Hoztam neked levest.
Nem rossz.
Azt mondta, nem eszel a többiekkel.
Egy táncos törődjön a testével!
Azt is mondta, hogy olyan vagy, mint egy házba bevitt állat.
Nem tudtam, hogy észrevett.
De, bizony, észrevett.
Francia hagymaleves.
Nem pont úgy, ahogy Párizsban készül.
Nem olyan sajtból.
- Maga járt már Párizsban? - Nem.
És Londonban?
Csak olvastam róluk.
Melyik város jobb? Párizs vagy London?
Mihez?
- Élni? Vagy a baletthoz? - Mindenhez.
Azt mondják, Párizs szebb, de London is különleges.
- Többet tudnak a balettról? - Talán.
Jó ember az ön férje.
Igen, azt hiszem.
Két isteni óra, mikor tanít.
Edd meg a levest!
Ne aggódj! Látni fogod Párizst.
Aludj!
Majd jövök.
Szép volt!
Köszönöm.
- Legyőzted a félelmet. - Igen.
Tüneményes volt!
- Bravó! - Köszönöm.
Ő a barátom, Clara Saint.
Clara Saint.
Tetszik ez a név.
Rudolf Nurejev.
Csodálatos volt.
Köszönöm.
Esetleg összehozhatnánk egy közös vacsorát?
Megkérdezem.
- Azt mondta, rendben. - Igen!
De hoznom kell valakit.
Óvó bácsit.
Hol a barátom?
A barátom, Jurij Szolovjev.
- Üdv! Pierre. - Szobatársak vagyunk.
- Claire Motte. - Clara.
Velünk fog enni.
- Tetszett a mai. - Ők a barátaim.
- Rudi, velünk tartasz? - Most nem.
Kár.
Clara Saint, Claire Motte...
Híres lehetsz Leningrádban.
Biztos rögtön téged választottak.
Akadt ellenvélemény.
- Ellenvélemény? - Akik ellenem vannak.
Hogy ne jöjjek Párizsba.
Miért nem akartak téged?
Szergejev nem akarta, hogy jöjjek.
- Nagyon ellenem van. Nem kedvel. - Nem értem.
Ha a társulat vezetője nem akar téged, hogyhogy itt vagy?
Nyilvánvaló okból.
Meg kell mutatni a világnak, hogy a Kirov a legjobb.
Hogyan lehetne a legjobb táncosok nélkül?
Jurij és én. Jurij még nálam is jobb.
Kijárhattok?
- Tessék? - A táncosok.
- Kimehettek egyedül? - Itt vagyunk.
Igen, de nem ezt kérdezem. Megengedik nektek?
Nem szabad szóba állnunk idegenekkel.
Főleg nem külföldi táncosokkal.
Nem szabad elmennünk szórakozni velük, és vacsorázni.
Tilos a beszélgetés. A csevegés.
Együtt kell maradnunk. Szocialista blokk.
- Nem félsz? - Mit csinálhatnak?
Nem állíthatnak meg az utcán. Nem tartóztathatnak le.
De odahaza nem tudnak keresztbe tenni neked?
Van egy kötelességem.
Milyen kötelesség?
Minél többet látni.
- Tanulni. - Mit szeretnél látni?
Picassót. Matisse-t. Rodint.
Mindennap. Egy új festmény. Megnézni.
Alaposan megnézem. Hogy lássam, mit tanít.
Fontos ez? A táncolásodhoz fontos?
Létfontosságú.
Létfontosságú a tánchoz.
- Elmentem a Louvre-ba. - Mit láttál?
A tutajt. A Medúza tutaját.
Persze.
Miért mosolyogsz?
Mert az maga a rútságból alkotott szépség.
Valóság, de egyben művészet.
Megrázó, mégis...
...nagy erővel bír.
Már tudod, miért mosolygok.
Igen, ő nem beszél angolul.
Nem beszélsz angolul?
Nem iszol?
Nem.
Nem beszélsz.
Sajnálom. Rossz társaság vagyok.
Valiumot szedek.
Valiumot?
Gyógyszer.
Meghalt a barátom.
Autóbalesetben hat napja a bátyjával.
Búvárkodtak Korzikán.
Hazafelé autóztak.
Hány éves volt?
Huszonegy.
Hogy hívták?
Vincent Malraux.
Híres név.
André Malraux az apja.
Kulturális miniszter.
Nagyszerű könyvet írt.
La Condition Humaine.
Olvastad?
Kapható Oroszországban?
Nem vagyunk hülyék, tudod?
Sem suttyók.
Egyedül voltam.
Nem tudtam szórakozni menni.
Képtelen voltam másra ránézni.
Claire erőltette a mai estét.
Azt mondta, látnom kell, ahogy táncolsz.
Az alatt a három óra alatt...
...elfelejtettem, hogy Vincent halott.
Jobb vagyok a Valiumnál.
Sokkal.
- Táncolnál? Megmutatod? - Dolgozol?
Fogalmam sincs, mihez kezdjek az életemmel.
Muszáj eldöntened.
Fontos, hogy eldöntsd.
Mindenkinek kell egy cél az életben.
Különben mi értelme?
Te mikor találtad meg?
Elmentem az operába.
Mikor?
Hatévesen.
Anyukám nyert a lottón.
Egy jegyet az ufai operába.
A három nővérem, az anyukám és én, mind mentünk.
Öten.
Egy jeggyel.
Beengedtek?
- Igen. - Mindenkit?
Tetszett a csillár.
A bársonyfüggöny.
Az illat.
A sok ember.
Arra gondoltam...
...ez lesz az életem.
Sovány fiú voltam.
Magányos.
Mindig.
Úgy becéztek, hogy...
...Fehér Holló.
Rendben, mit láttak?
- Hát eljöttél! - Liuba!
Szia! Torta.
Köszönöm. Gyere be!
Mindenki figyeljen!
Ő Rudolf Nurejev.
A Leningrádi Koreográfiai Iskola diplomakiosztóján ismerkedtünk meg.
Balett-táncos.
- Üdv mindenkinek! - Szia!
Azt mondja, mindennap elmegy az Ermitázsba.
- Elmegy mindennap az Ermitázsba? - Igen.
Meséltem, hogy sokan járunk az Ermitázsba.
És találkozunk vasárnap délutánonként,
sokan, és beszélgetünk...
...mindenféléről.
Az életről, művészetről, tudományról.
És hogy örülnénk, ha csatlakozna hozzánk.
Nem maradok sokáig.
Maradj, ameddig csak akarsz! Mindenki ezt csinálja.
- Nem akarok zavarni. - Nem zavarsz.
- Ő a testvérem, Leonyid. Ikrek vagyunk. - Szia!
A húgod ismertetett meg Rembrandttal.
- Minél többet szeretnék tanulni. - Rembrandt?
Leonyid is a Műszakin tanul, mint én.
Iszom egyet, és megyek.
Nem. Iszol egyet, és maradsz.
- Gyere, ülj le közénk! - Gyere már!
Jól van, keressünk...
...egy tiszta tányért Rudiknak!
- Énekeljünk! - Énekeljünk!
Ezüstösen csillog a hó
A holdfényben
Három ló szánt húz
Végig az úton
Csiling, csiling
Cseng a harang
Ez a fiú, ez a fiú
Szerelemről mesél
Ezüstösen csillog a hó
Jó időket írunk. Sosem volt még ennél jobb.
Micsoda? Csak mert embert küldünk az űrbe?
Gondolj bele!
A Szovjetunió még 50 éves sincs,
mégis felzárkóztunk.
Lepipáljuk az amcsikat.
Lehagyjuk az amerikaiakat, igen.
Szörnyű korszakot vészeltünk át.
De vége.
A rossz idők elmúltak.
Rembrandt Harmenszoon van Rijn Leidenben született 1606-ban.
Kilencen voltak gyerekek.
Az apja molnár, az anyja egy pék lánya.
Új portréstílust teremt.
Mi a véleményed?
Nekem mind egyforma.
Nem. Mindegyik más.
Mekkora a lakásod?
Kicsi. Nagyon kicsi. És társbérlet.
Akkor miért akarsz ennyi sínt?
Látja azt ott?
Ezt?
Igen.
Ha hülyeségeket kérdezgetsz, inkább egyedül csinálom.
Ez a bolt nem jó.
Nálad minden eddig tart? És mindig így gorombáskodsz?
Ülj le oda! Hallgass!
Látni akarok mindent, amijük van.
Követelem.
Vonat kell. Jó vonat.
A legjobb. Ne ócskaságokat mutogasson nekem!
Uram, az üzletünk...
Megvan a transzszibériai expressz?
Ezt figyeld!
Minden rendben?
Igen, persze. Miért?
Rudik, visszajött az apád.
Gyere, köszönj neki!
Volna kedved esetleg ma este velünk vacsorázni?
Önöknél?
Megbeszéltem Alexander Ivanoviccsal.
Sajnos nagyon szerény a lakásunk.
Ő is szeretné, hogy jöjjek?
Itt vagyunk.
Gyere csak be!
- Rudolf! Igen, helyes. - Kérem, nem kell felkelnie.
Fel akarok kelni. És amúgy is enni jöttél.
Ide!
Üljek le?
Xenia mesélte, hogy istápol téged.
Remélem, nem baj.
Miért volna baj?
Természetesen érdekel...
Köszönöm.
Elgondolkodtál már valaha...
...a tánc célján?
- A célján? - Igen.
Senki sem gondolkodik el róla.
Bizony.
Miért táncolunk?
Hogy elvigyük valahova a közönséget.
- Valami új helyre. - Igen, persze.
De miért?
Menekülés.
Csak az?
Olyan borzasztó lenne az élet?
És hova menekülünk?
Tudod, folyton a technikát tanítom.
Nem is teszek mást.
Azonban jó nem elfelejteni,
hogy a technika csak egy eszköz...
...és nem a cél.
"Ó, tökéletes ugrás!"
Na és?
"Ó, az a karemelés! Tökéletes volt."
És?
Rengeteg időt töltünk a technikával.
Csak azzal törődünk.
Mivel kéne törődnünk?
A történettel.
Milyen történetet akarunk elmesélni?
Miért olyan kevesen kérdezik meg önmaguktól:
"Mit akarok elmondani?"
Engedd szabadjára az érzéseidet!
Álljunk meg itt!
Légy kifejezőbb a testeddel!
A történet, látod?
Csak a történet.
Ha nincs mondanivalód, okod sincs táncolni.
Én átvettem...
...a nőiességet.
Azt tettem.
Nehéz angolul elmondani.
Próbáld meg, Rudi!
Előttem unalmas volt a férfiszerep.
A férfi csak áll, nem csinál semmit.
A nők szökkennek...
...ugranak,
forognak.
A férfi...
Azt kérdeztem: a férfi miért nem olyan, mint a nő?
Lemásoltam a nőt.
Kedves uram Vigye innen a kezeit
De tényleg Ma hiába is közelít
Időt önre nem pazarolok
A magukfajták haszontalanok
El az útból, itt vagyok
Ha kell, monoklit osztok
Ön nem az esetem Hazudni nem fogok
Popócskának becéznek
Ha rázom
Nézd!
Füttyent minden férfi Ha látja hátsóm
Elég ebből hát!
Miért nyaggattok egy lányt
Csak mert mutogatja magát
Mindig akad egy ostoba
Ki elém áll bámulva
Tudom, csini a popóm
De ez nem járja
Tudtam, hogy tetszeni fog.
Ez mindig ilyen jó?
Mindig.
Semmi közük hozzá.
Úgy gyászolsz, ahogy akarsz.
KULTURÁLIS MINISZTÉRIUM MOSZKVA
Foglaljon helyet!
Ezt a levelet kaptam.
Rendben.
A Baskír Szovjet Szocialista Köztársaság...
...Kulturális Minisztériumába küldenek dolgozni.
Igen. És?
Abba belehalok. Nem akarok menni.
Nem számít, hogy mit akar.
Tudja, hogy három különböző helyet is kínáltak nekem?
- Nem tudtam. - Három különböző társulatnál.
A Bolsoj is akar engem.
Egy nap mehet majd a moszkvai Bolsojba.
Miért is ne?
De előbb Ufában fog táncolni.
Ha Ufába megyek, sosem jutok el a Bolsojba,
Túl öreg leszek.
Mit gondol, ki fizette a képzését? A szülei?
Nem.
Az állam állta a számlát. A szovjet emberek.
Nem volna itt az ideje, hogy megköszönje nekik?
A művészeknek is vannak kötelességeik, mint mindenki másnak.
Azt képzeli, a társadalom felett áll?
Gyerünk, ki vele!
Három éven át csak elvett.
Most vissza kell adnia valamit.
A színpadon adok vissza.
Moszkvában, Leningrádban. Oda szívesen megy.
Ufával mi a baj?
- Lenézi az ottaniakat? - Nem.
A szülővárosát.
Olyasmit adok, amit más nem.
Ki teremtette magát? Honnan jön? Ki nevelte fel?
Hogy lehet ilyen?
Miért lógatod így az orrod?
Tudja azt jól.
Mindenki tudja.
Szeretném, ha táncolnál velem, Rudi.
Micsoda?
Hol?
A Kirovban. Hol máshol?
Nem hallotta? Hazaküldenek.
Ufába.
Ne is törődj vele!
Miket beszél! Elmentem könyörögni Moszkvába.
Azt kérdezem, belépnél-e a Kirovba.
Nem a balettkarba.
A táncpartneremként.
Táncpartner?
Egy fiatalabb férfi egy idősebb nő mellett.
Mindig nyerő kombináció.
Mellettem tehetségesnek látszol majd.
Én meg fiatalabbnak melletted.
Megpróbáljuk?
Pillanat. Árulja el! Mi történt?
Valaki szólt az érdekedben.
- Ki? - Az nem fontos.
- Csak légy hálás! - Hogyan csinálták?
Senkit sem kellett arcon köpni hozzá.
Művészi taktikázás, Rudi.
Köszönöm.
Tartod a csuklóm, aztán a csípőm.
Így.
Kicsit közelebb. Játsszon, kérem.
Egy, kettő, három, négy, sasszé!
Nézz a szemembe!
Folytasd, finoman a könyökkel, gyerünk!
Egy, kettő, három, négy.
Mi történt?
Azért jött, hogy hülyeségeket kérdezzen?
- Nem. - Mindenki tudja, mi történt.
Elestem.
Elestem!
Kijuttatlak innen.
Eljössz a kórházból.
Személyes ápolás kell neked.
Azt mondják, két évig nem fogok táncolni.
Rosszul mondják.
És ne nézz így rám!
- Jó napot! - Jó napot!
Lehetetlen.
Nem. Megoldjuk.
Együtt lakunk, amíg jobban nem leszel.
Ápolni foglak.
Jó éjt!
Segíts!
Várj meg itt!
Apu!
Ez az. Ez a Sainte-Chapelle.
Jól vagy?
Szeretnék itt lakni.
Rudi!
Nem olyan könnyű templomban lakni.
- Komolyan mondom. - Én is.
Meg kellett történnie.
Előbb vagy utóbb.
Elkerülhetetlen.
Nem helyes.
Meg kell tenned.
Jó estét!
Ülj le hozzám!
Légy őszinte hozzám, Rudi!
Hamarabb ágyba akarok kerülni.
Na, mi az?
Úgy érzed, fenyegetlek?
Nem fogod fel? Engem is fenyeget valaki.
Nem hagynak békén.
És sokkal kellemetlenebbek, mint én.
Nézd az én szememmel!
Próbálom.
Ők...
tudni akarják, miért engedem ezt.
Nem csak magadnak ártasz a viselkedéseddel.
Engem is veszélybe sodorsz.
Ennyi?
Nem.
Nem ennyi.
Minden este találkozol ezzel a...
...chilei lánnyal.
A barátom.
Pucér lányokat mész bámulni?
- Csak szórakozás, Vitalij Dimitrivics. - Szórakozás?
És a jómód is az, ugye?
Nem.
Az a lány egy vagyont örököl. Igaz?
Tetszik ez neked, mi?
Tetszik.
Bejön neked a kapitalista élet?
Éjjelente elmászkálsz a lánnyal.
- Sokat tudunk beszélgetni. - Nem csak vele.
Igaz?
Főként...
...nyugati táncosokkal.
Nyugati értelmiségiekkel.
Rudi, lámpaoltás.
Na?
Ők is ilyen későn jönnek meg.
Miért nem szól nekik?
Mert veled beszélek. Van már a rovásodon.
Nem érdekel a politika.
Meddig fogsz táncolni?
- Meddig? - Hány évig?
Hány évig tudod elképzelni magadról, hogy táncolsz?
Húsz.
Harminc.
És akarsz majd külföldre utazni?
Megmutatni a világnak, hogy mit tudsz?
Lehet, hogy ez lesz az utolsó utad.
Ha úgy döntünk, hogy vádat emelünk ellened.
Mégis mivel vádolhatnának?
Ugyan!
Ne tedd próbára a találékonyságunkat!
Ez egy hivatalos figyelmeztetés.
Azért szólok, hogy mikor visszaérünk Moszkvába,
mondhassam, hogy: "Hivatalos figyelmeztetésben részesítettem."
Reggel 5 óra 15 perc.
1961. május 27.
Egyetértesz?
Kész a tea.
Rendes ruha kell neked.
A Kirov vezető táncosa vagy.
LENINGRÁD MARIINSZKIJ NAGYSZÍNHÁZ
- Köszönöm. - Nagyon szeretjük magát.
- Ön remek táncos! - Köszönöm.
- Maga csodálatos! - Láttuk a próbán.
- Köszönöm. - Szenzációs!
Teja, gyere!
- Sok sikert! - Sok sikert!
Látod? Mondtam.
Igazad van.
Nincs egy vonalban.
Nem vagyok ennyire jó táncos,
de ez még nekem is megy.
Egyenesebb lábbal kéne. Nézd!
És magasabban kell lennie a fejnek.
- Sokkal hátrébb. - Igen.
Jobb vagyok ennél.
Beszélj angolul!
Jobb vagyok ennél.
Jobb leszek.
- Rendben? - Igen.
Elnézést.
- Köszönöm. - Nagyszerű volt.
Ennél jobban még sosem táncoltál.
- Érezted a sérülést? - Nem.
Látod? Mondtam, hogy meggyógyítlak.
- Igen. - Hazasétálhatunk együtt.
Szerinted csinálhatjuk ezt?
Csak akkor vagy bűnös, ha úgy döntesz. Ne dönts úgy!
Otthon találkozunk.
Miért vagy még ott?
Hol?
Puskinéknál.
Miért vagy ott?
Hé, válaszolnál, ha kérdezek valamit?
Semmi közöd hozzá.
- Ez angolul van? - Aha, angolul.
Akkor jó.
Megismétlem: semmi közöd hozzá.
Jobb már a bokád.
Azt hittem, gyógyulni költöztél oda.
A felesége?
Puskin azért tűri, mert túl gyenge, hogy nemet mondjon.
- Nem mondok semmit. - Miért?
- Mert nincs mit mondanom. - Szeretsz a nővel lakni?
Bejön neked, mi?
Tetszik, igaz?
Egy házaspárral lakni?
Rudi, muszáj elmagyaráznom neked:
mi úgynevezett barátok vagyunk.
Barátok.
A barátok megbeszélik a dolgokat.
Akkor nem akarok barát lenni.
A feleségnek hazudhatsz, de nekem nem.
Érdekellek, mert intelligens vagyok.
Ez tetszik neked?
Sosem találkoztál még intelligens táncossal.
Tetszem, mert német vagyok.
- Nem bírsz a külföldieknek ellenállni. - Nem?
- Nem. - Miért?
Mert olyan világról álmodsz, ami nem ez.
Miért álmodnék másik világról?
Tudod,
Vincent apjáról köztudott, hogy ateista.
Nem hívő. De abban a pillanatban...
Igen.
Abban a pillanatban
úgy döntött, katolikus temetés kell.
És tudod, mit mondott?
"Nem dobhatom a fiaimat a földbe, mint a krumpliszsákokat."
A hal a hölgynek.
Az úrnak pedig a sült hús.
Remélem, ízleni fog önöknek.
Szólnál neki?
- A pincérnek? Miért? - Nem ezt rendeltem.
Ez egy híres orosz étterem. Szólj neki te!
Nem. Nem kérek szószt.
Miben segíthetek?
Rudi!
Mi...?
Elnézést, magunkra hagyna egy pillanatra?
Mi a baj?
Nem kérek sült húst borsmártással.
Utálom a szószt.
Mondd meg a pincérnek!
- Nem. - Miért nem?
Te szólj neki! Beszélj vele!
Mondd, hogy nagy hiba!
Mi a bajod?
- Nem beszélek a pincérrel. - A pincér orosz.
- Szólsz, hogy mit kérsz, és hozza. - Nem.
Nevetséges!
Tudom, mit gondol rólam.
- Ki? - Az a pincér.
Tudom, mit gondol.
Baskír paraszt. Lenéz.
Nem tud viselkedni. Tanulatlan.
És honnan tudod? Nem mondott semmit.
Tudom. Abból, ahogy rám néz.
Jó.
Ufai paraszt vagyok. Egy srác, aki a vonaton született.
Hercegeket játszom a színpadon, pedig nem vagyok herceg.
A picsába vele!
A picsába Párizzsal!
A picsába veled!
Kérj bocsánatot!
Kislány, ha bocsánatkérést akarsz,
rossz férfit választottál.
Diagonál. Double. Arabeszk.
Arabeszk.
Még egyszer!
Nem, nem, nem így. Még egyszer!
Mit mondott?
- Tessék? - Rólam beszél?
- Mi ütött magába? - Hogy merészeli?
Nem táncol ebben a balettban.
- Nincs joga itt lenni. - Rudi, légy szíves!
Mit keres itt?
Konsztantin Mihajlovics a Kirov vezető balettmestere.
- Bármelyik próbát megnézheti. - Lehet.
Rudi!
Amúgy nem is önről beszéltem.
De ha beszélni akarok, akkor beszélek.
Nehéz munkát végzünk itt. Magának már túl nehezet.
- Rudi, kérlek. - Maga túl öreg. Ezt már nem bírja.
Maga nem elég jó.
Látja ott az ajtót.
Csukja be! A másik oldalról!
Konsztantin Mihajlovics, elnézést kérek.
- Menjen! - Ne figyeljen oda!
Nem folytatom, amíg nem megy el.
Rudi!
Menjen!
- Bocsánatot kértél? - Nem.
Szergejev elfojt engem.
- Szerintem nem. - Mi?
Szergejev elnyom téged.
- Így értetted. - Ezt mondtam.
Nem. Az "elfojt" és az "elnyom" mást jelent.
- Ha meg akarsz tanulni angolul... - A balett nem csak technika.
Nem csak szabály.
Magasabb célt kell kitűznünk. Mindig magasabbat.
És ehhez muszáj éreznünk, hogy az emberek mellettünk állnak.
Rudi, művészeti ügyet csináltál belőle.
Pedig nem az.
Viselkedési probléma, és...
- ...beleőrülsz. - Nem.
Megoldom. Tudom, mit csinálok.
- Megőrjít téged az a nő. - Ki őrjít meg engem?
Nem így pakolunk be egy bőröndöt. Megmutatom.
Én pakolok magamnak! Maguk megfojtanak!
Kinyírnak engem! Mindketten!
Csak segíteni akartam.
Hazajöttem!
Nem tudom, mi van, de nyomott a hangulat.
Ne törődj vele, szívecském! Nem érdekes.
Párizsba utazol, Rudi,
aztán Londonba mész.
És áthelyeznek.
Különleges tehetséged van,
ami el fog szigetelni.
Úgyhogy küzdened kell az elszigeteltség ellen.
Nem létezik olyan ember, aki nem függ másoktól.
Elmegyek.
Ezennel átadom a Nyizsinszkij-díjat a zseniális, szovjet táncosnak,
Rudolf Nurejevnek.
Gratulálok.
Köszönöm. Láttalak a tömegben.
Úgy döntöttem, megbocsátok.
Megbocsátasz? Miért?
Úgy érted, nem emlékszel?
Megbocsátom neked, hogy a legönzőbb férfi vagy, akit ismerek.
Reménykedtem, hogy eljössz.
- Tényleg? - Igen.
- Együtt jobb. - Akkor szerencse, hogy eljöttem.
Köszönöm.
Köszönöm. Örömmel.
- Helló! - Szia!
Köszönöm szépen.
- Majd jövök. - Persze. Menj csak!
Köszönöm.
Menjünk!
Nem, ma este nem. Ma nincs bulizás.
Bocsásson meg, kisasszony!
Miért? Nem értem.
Ma a csoporttal maradsz.
Mi ez? Röhej! Ma van a születésnapom.
Ez az ember azt mondja nekünk, hogy nem szórakozhatunk.
Engedje nekik!
Kérem!
Ne csináld! Nem vicces.
Vitalij Dimitrivics, az utolsó esténk Párizsban.
- Nem, eleget szórakoztatok. - És mit fog csinálni?
Rossz reklám volna, nem igaz?
Figyeljen!
Ugyan már, gondoljon bele! Ez az utolsó esténk itt.
Kérem.
Rendben.
Legfeljebb éjjel kettőig. És te felelsz érte.
Köszönöm.
Bulizunk!
Ó, bárcsak eszedbe jutna
Hogy ez volt a te dalod!
A kedvenc dalod, és úgy emlékszem
Prévert és Kosma írták
És minden alkalommal
A lehulló levelek
Emléked felidézik bennem
Nap nap után
És még velem van bajuk!
Nem haldokolnak tovább
És aznap
A halott szerelmeim
Nem haldokolnak tovább
Köszönjük.
Jól van, Rudi, menjünk!
Már el is késtünk. Ideje indulni.
Reggelig nincs busz.
Megígértem Sztrizsevszkijnek.
Szegd meg az ígéreted!
Te tudod.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Szeretnék köszönetet mondani.
- Meglepetést ígértem neked, de... - Jöttél elköszönni?
Igen. És adni szeretnék neked egy ajándékot.
Ez egy...
papírvágó kés.
Gyönyörű.
Köszönöm.
Rengetegen jöttek elbúcsúzni.
Sok francia táncos.
- Egy gyors kávé? - Nagyon jó volna.
Oké. Menjünk oda!
Rudi!
Rudi, beszélnem kell veled.
- Mi az? - Gyere csak ide! Elmondom.
Ma reggel jött egy távirat.
Hruscsov azt szeretné, ha visszarepülnél Moszkvába egy különleges gálára.
Egy gálára?
Igen, nagy megtiszteltetés a főtitkár előtt fellépni.
- De én Londonba megyek. - Később. Később.
Majd csatlakozol a társulathoz Londonban.
- Nem, most megyek. - Nem.
- Előbb Moszkvába utazol. - Nem megyek Moszkvába.
- Rudi! - Lehet bármi,
nem megyek Moszkvába.
Szépen itt maradsz. Várakozol egy kicsit Sztrizsevszkijjel.
Két óra múlva indul egy gép Moszkvába.
Maga is jön?
Nem. Én Londonba repülök.
Akkor ki jön még velem? Melyik másik táncos?
- Ki táncol velem? - Senki.
Egyedül mész Moszkvába.
Nem megyek. Inkább megölöm magam!
Rudi! Rudi!
Valami gond van?
Minden rendben. Ne aggódjon!
Maradj mellettem, Pierre! El akarnak rabolni.
Rudi, beszéljük meg!
Nyugalom!
Kiabálni fogok!
Nézzék, nézzék! Ha ez büntetés...
- Nem büntetés. - Hadd mondjam el:
ha ez azért van, mert Rudi eljött velem és a barátaimmal szórakozni...
Csak annyit mondok: Rudi egy rossz szót sem szólt a hazájáról,
a kormányról vagy a társulatról. Soha.
- Egy rossz szót sem. - Rendben, csak...
...maradjunk higgadtak, jó?
Konsztantin, kérem, menjen a beszállókapuhoz.
Semmi baj.
Hadd beszéljek, jó?
Rudolf Nurejev hisztizik.
Rudinak vissza kell utaznia a Szovjetunióba.
Egyáltalán nem büntetés, higgye el!
Azért kell mennie...
...mert beteg az anyukája.
Beteg az anyukám?
- Igen. - Beteg az anyja?
Mi az? Változott a mese?
Először Hruscsovnak táncolok, most meg beteg az anyám?
Hadd magyarázzam meg!
Nem! Más táncosokkal már eljátszották ez.
Rudi!
Moszkvába akarnak küldeni. Börtönbe akarnak zárni.
Rudi, biztos vagy benne?
- Persze. Nekem végem. - Rudi, hidd el,
- jobb, ha teszed, amit kérnek. - Nem!
- Nem lesz baj. Londonban találkozunk. - Sosem fogtok látni!
Rudi, félreértés lehet. Tévedés.
Nem tévedés. Nem engednek táncolni!
Indulás a beszállókapuhoz!
Szálljatok fel a gépre!
- Beszállás! - Ideje indulni.
Rudi, megígérem, mindenkinek elmondom, hogy tudjanak róla.
Minden rendben lesz.
- Szállj fel a gépre! - Viszlát!
Indulás rögtön a beszállókapuhoz!
Maradj a reptéren, Pierre!
Akkor nem vihetnek el.
Ha elvisznek, beinjekcióznak.
Azt ne hagyd!
Rudi, Rudi!
Semmi baj.
- Rudi! - Rudi, Rudi, Rudi! Hagyd abba!
- Maga... - Nyugodj meg!
Eresszen! Eresszen el!
Ne hagyj itt!
Ha itt hagysz, végem.
Jó, maradok, Rudi. Oké? Itt maradok.
Minden rendben.
Igen, minden rendben.
- Semmi baj. - Itt maradok, Rudi.
Maradok.
Itt maradok.
Látom, mi van. Segíthetek?
Itt kell maradnom. Addig biztonságban van.
Megadok egy számot.
Ne feltűnően!
Szólj neki, hogy jöjjön, amint tud!
Sajnálom. Nem veszik fel.
Elkések. Indulnom kell.
De várj...
- Nem mehetsz most el. - Bocs.
Jean-Pierre. Hívd fel ezt a számot! Szólj a lánynak, hogy siessen ide!
- Jó. Ő ki? - Valaki, aki segíthet.
Rudi, csüccs le! Van egy kis időnk. Ne aggódj!
Clara, nem hagyhatom őt itt.
REPÜLŐTÉRI RENDŐRSÉG
Tessék!
Igen?
Senki nem szólt maguknak a lenti helyzetről?
Mondja el!
Van odalent egy orosz táncos. Disszidálni akar.
- Táncos? - Igen.
- Kicsoda? - Rudolf Nurejev. Hallottak róla?
- Rudolf Nurejev? - Igen.
Biztos, hogy táncos?
- Ha tudós, akkor nehéz lehet. - Nem tudós.
Honnan tudja?
Láttam tegnap táncolni. Nem úgy táncolt, mint egy tudós.
- Ön kicsoda? - Clara Saint.
André Malraux barátja vagyok.
- Malraux? - Igen.
Rendben.
Nos, mit fognak tenni?
Lejönnének?
- Vannak orosz ügynökök is? - Igen, körbevették.
Akkor meg kell őket lepnie.
Törvények vonatkoznak erre helyzetre. Be kell tartanunk őket.
Van egy menete.
Nem szabad megközelítenünk. Neki kell odajönnie hozzánk.
Elnézést! A Le Figarótól vagyok. Tudja, mi történik?
Nem, nem tudom.
Segíthetek?
Azért jöttem, hogy elbúcsúzzak tőle, ha elmegy.
Elmegy. Egy óra múlva.
Vissza Moszkvába.
És maga nem bírja ki nélküle, ugye?
Rudi!
Ki kell mondanod, mit akarsz.
Szabad akarok lenni.
A mögötted lévő két férfi rendőr.
Neked kell odamenned hozzájuk,
és azt mondanod: "Politikai menedékjogot akarok."
Hiányozni fogsz.
A nevem Rudolf Nurejev, itt akarok maradni.
- Ne! - Politikai menedékjogot kérek.
- Rudi!
Maradni akarok!
- Rudi! - Maradni akarok!
- Politikai menedékjogot kérek. - Hé, Rudi!
- Franciaországban akarok maradni. - Nyugalom! Rendőrség.
Elég. Franciaországban vagyunk.
Menjünk!
Hé, hé, hé, Rudi!
Hátra!
Menjünk!
Tudja, mit tett?
Az oroszok megölik.
Egy pillanat.
Kér valamit?
Van konyakjuk?
Igen, van.
Nurejev úrhoz jöttem.
Ez Franciaország.
Önök francia területen vannak.
És Monsieur Nurejev szabad akaratából
a védelmünket kérte.
Csak beszélni szeretnék vele.
Ígérem.
Még szovjet állampolgár, jogom van hozzá.
Rendben. Hibáztam.
Átírattam a jegyed.
Táncolni akarsz. Azt mondod.
A következő géppel Londonba mész.
Nem.
Rudi, csatlakozol a társulathoz Londonban.
Nem.
Szerintem megismertelek az elmúlt pár hét alatt.
Értelek.
Egy kicsit.
És szimpatikus vagy nekem.
Tudom, honnan jöttél, milyen nehéz volt neked.
Tudom, mennyire szereted az anyukádat. A családodat.
Képes leszel édesanyád szemébe nézni?
Azt mondani neki...
"Elárultalak,
elárultam a Szovjetuniót"?
- Kérem, vigyék el ezt az embert. - Várjanak!
Egy pillanat, kérem. Várjanak!
Kitaszítottá válik a családod.
Nem csupán a saját életedet teszed tönkre.
Tudom.
Ha most elhagyod a Szovjetuniót, örök szégyenben fogsz élni.
Nem jöhetsz vissza. Sosem látod újra az otthonod.
Érted?
Soha.
Sohasem jöhetsz haza.
Hibát követtél el egy órával ezelőtt. Pánikba estél.
Lehetőséget kínálok, hogy helyrehozd.
Rendben, ennyi. Eleget beszélt. El kell mennie.
- Nem akarok elmenni. - Muszáj. Ez a szabály.
Monsieur Nurejevnek kell döntenie.
Rendben.
Rendben. Rudi...
Gondold meg!
Egyedül kell hagynom önt 45 percre.
Az az ajtó Franciaországba vezet.
Ezen az ajtón át a repülőgépekhez jut.
Szóljon, melyiket választja!
Velem lehet a barátom, Clara?
Ha úgy dönt, hogy marad, szükségem lesz önre.
Nyüzsög lent a sajtó. Magának kell foglalkoznia velük.
- Lesz hol laknia? - Találok neki helyet.
Ismerek olyanokat, akik befogadják.
Több hely kell. Vigyék máshova 48 óránként!
Csupa kosz vagy.
Kezet kell mosnod.
És lapítsd le a hajad!
Nagyon fontos a kinézet.
Ott öltözz át!
Most pedig, kérem, menjen el.
Egyedül kell maradnia a fiúnak.
Csak a mademoiselle, uram.
Nem! Orosz állampolgár!
Nyugi! Nyugi!
Elég!
- Ne! Ne! - Rendben.
Rendben, jól van.
Elveszítették.
Ez egy Rómeó és Júlia? Szerelmi oka van?
Micsoda? Elment az esze?
- Szereti őt? - Ugyan, dehogy!
Ő hol van most? Még az épületben?
A távollétében perbe fogják hazaárulásért.
Nagyon szégyellem.
Szégyellem Nurejevet.
Szégyellem magam.
Minden rendben?
Igen.
Visszaküldték a bőröndjét.
Hozom a vacsorát.
HO ORIENT EXPRESSZ
Szia, édesem!
Tele vannak veled az újságok.
Híres lettél.
Megbántad?
Nem.
Telefonált már?
Fel fog hívni?
Végül biztos.
Nem hívott még? Miért?
Mert ő nem olyan.
Monsieur Nurejev!
- Jó napot! - Jó napot!
Monsieur Nurejev, gondolja, hogy egyszer visszamegy Oroszországba?
Én bárhol élhetek.
Ne feledjék: vonaton születtem!
Azt hiszem, nem térek vissza a hazámba.
De talán sosem leszek boldog az önökében.
RUDOLF NUREJEV 1987-BEN VISSZAUTAZOTT A SZOVJETUNIÓBA,
HOGY MEGLÁTOGASSA HALDOKLÓ ÉDESANYJÁT.
NUREJEV PÁRIZSBAN HALT MEG 1993-BAN.
Feliratok magyar szövege: Gelléri Péter